ÎN ÎNTUNERIC
Te simți bine ?
- Unde sunt ? - În camera mea.
Mi-e frig.
Cine eşti ?
Pune cântecul nostru !
De fiecare dată Când mă gândesc la tine
Totul e bine
De fiecare dată
- Îţi place vinul. -Da?
Oamenii spun Că o dragoste ca a noastră
Încerc, dar...
Se va stinge
Nu-mi amintesc nimic.
Dar eu ştiu Că o dragoste ca a noastră
Va dăinui mereu
Nimic ?
Nimic.
Cum trebuia să fie dragostea noastră
Dar am ştiut Cum va înflori dragostea noastră
Nici măcar noaptea în care ne-am cunoscut ?
Noaptea în care ne-am cunoscut ?
De fiecare dată Când mă gândesc la tine
Totul e bine
Oamenii spun Că o dragoste ca a noastră
Se va stinge
TOT CE DISTRUGEM
S-a terminat.
O să scriu.
A fost câtuşi de puțin altfel ?
Bine, scriu cum a fost.
Şi nu, nu semăna deloc cu ea.
APEL DE LA PARKER LOCAȚIE NECUNOSCUTĂ
Cum merge ?
Fac tot ce pot ca să-l ajut, iar el nu-mi dă nimic.
O s-o faci din nou ?
- Are nevoie de ajutor. - Îl ajut.
De ajutor clinic.
- O să mi-l ia ! - Ar fi atât de rău ?
- Sunt îngrijorat, Vic. - Îl pot proteja.
Dar tu ?
Cât de departe eşti dispusă să mergi ?
Nu va scrie întregul adevăr. Trebuie să-l vezi ca să înțelegi.
Nu pot.
Ştii că nu pot observa experimentul fără să schimb rezultatele.
Aiurea ! O observare directă, şi subiectivă, dă informații mai exacte.
-Cum? - Înregistrează-l.
Şi să creez astfel probe ?
Iniţiază o transmisie în direct.
Doar aşa poți şti cu adevărat.
Eşti ea ? Eşti altcineva ?
- Sunt eu. - Eşti sigură ?
Nu ştiu.
Îţi aminteşti măcar de mine ?
- Nu. - Aminteşte-ţi de mine !
Pune cântecul nostru !
De fiecare dată Când mă gândesc la tine
Totul e bine
De fiecare dată Când te-am ținut în brațe
Am crezut că ai înțeles
Oamenii spun Că o dragoste ca a noastră
Se va stinge
Dar eu ştiu Că o dragoste ca a noastră
Vreau să plec.
Poate am greşit neştiind
Cum trebuia să fie dragostea noastră
Dar am ştiut Cum va înflori dragostea noastră
De fiecare dată Când mă gândesc la tine
Totul e bine
De fiecare dată Când mă gândesc la tine
SEMNAL PIERDUT
leşi naibii din maşina mea ! Cară-te !
Nu mă poți lăsa aici ! Nici nu ştiu unde sunt !
Tommy ! Du-te dracu' !
Dobitocule ! La dracu' !
La dracu'!
MAMA TE LOCALIZEAZĂ
M-a lăsat la naiba-n praznic, fără telefon !
Dacă te mai văd, te omor, cretinule !
- Nemernicul... -Hei!
-La dracu' ! - Scuze, n-am vrut să te sperii.
- Mergi în direcția greşită. - De unde ştii unde merg ?
Eşti pe jos.
Dacă te duci încolo, o să umbli toată noaptea.
- Tu cum ai ajuns aici ? - Locuiesc la un kilometru de-aici.
- Mai e ceva în direcţia aia ? - Un oraş, la şase ore pe jos.
- Ai maşină ? - Nu.
În cazul ăsta, mergem la tine.
- E vreo problemă ? - Nu.
Bine.
E al naibii de frig.
- Îmi dai geaca ta ? - Da, scuze.
Poftim.
- Cum te cheamă ? - Spencer.
Eu sunt Ashley.
Nu merge.
- Nu pare... - De ce ? De ce nu merge ?
Fiindcă e o tâmpenie ! E fals.
Mă străduiesc, Spencer, crede-mă,
dar, dacă nu mă ajuți, nici eu nu te pot ajuta.
E doar a patra încercare.
Nu vreau să te țin închis aici,
dar, dacă ieşi din nou...
Nu vreau să te pierd.
- Mai dă-mi puţin timp. - Bine.
Naiba să te ia! Nu trebuia să văd asta.
Ba da. Vrei să-l ajuţi să-şi satisfacă nevoile.
Să-l împiedici să ucidă o persoană reală.
- Trebuie să-l vezi ucigând. - Vrei să mă simt vinovată.
Complice. Am nevoie de sfatul tău. E şi responsabilitatea ta.
Ce ai aflat ? Ce ai văzut ?
Are dreptate. Nu e suficient de real.
Îl va împiedica asta vreodată să omoare pe altcineva ?
APEL DE LA TAYLOR
Ce vei face ca următoarea să fie mai reală ?
Voi petrece mai mult timp cu ea. li voi oferi atenţie, compasiune.
Cât timp îi poți dedica fără să-ţi neglijezi munca ?
- Asta e munca mea. - Mă refer la Harris Genetics.
Compania ta.
Compania mea va scoate pe piață primele organe clonate.
Industria de transplanturi va fi a noastră.
Dar ți-au observat absența, nu-i aşa ?
Dacă aş fi bărbat, ar spune că sunt excentric sau genial.
Aşa, eşti o mamă excesiv de protectoare.
Putem discuta puţin ?
E gata ?
E în camera oaspeților.
Aş vrea s-o țin acolo o vreme, departe de tine.
Cred că ar fi de mare folos.
Casa e mare. Nu e greu să păstrezi distanța.
Vreau să aibă libertatea de a umbla prin casă.
Aşa că vei rămâne aici, în camera ta.
Desenezi, te uiți la filme, ieşi la plimbare.
Eu voi avea astfel timp s-o ajut pe Ashley să fie...
.„.mai reală pentru tine.
Bine.
Nu pot să cred !
Scuză-mă.
Nu mă ajuţi ?
Scuze !
Bună!
- S-a mutat familia Cornell ? - Ai mei ? Nu.
Petrec vara în Europa. Eu am grijă de casă, nu mă mut iar acasă.
Deşi exact senzația asta o am.
M-am lăsat de şcoală. Eram la Drept.
Credeam că vreau să ajut oamenii,
dar, de fapt, vreau să fac ceva creativ.
- Înțelegi ? -Da.
Ce rea sunt ! Mă ajuți şi nici nu te-am întrebat cum te cheamă.
- Eu sunt Marissa. - Spencer.
- Locuieşti în zonă ? - Da, la vreun kilometru de-aici.
Bine.
Mă bucur că mai stă cineva aici. Mă temeam că voi fi singură.
- Trebuie să răspunzi ? - Nu, e mama.
Mă sună zilnic, e enervant.
Nu te rețin cumva, nu ?
Nu.
Mă ajuți să duc lucrurile în casă ?
-Da. - Super ! la cutia aia.
Bună seara ! Cred că sunteţi mama lui Spencer.
Da. De ce ?
l-am făcut nişte fursecuri.
Nu vreau să fiu nepoliticoasă, dar...
M-a ajutat să mă mut.
Sunt Marisa Cornell. Ai mei stau în apropiere.
Bună, Spence !
Nu vreau să vă rețin.
Am vrut să-i mulțumesc fiului dv pentru ajutor. E foarte amabil.
Drăguţ din partea ta.
Bine. Am lucruri de despachetat. Vă las.
Ne mai vedem, Spence. Mi-a părut bine.
Ce naiba e în capul tău ?
Au fost doar câteva cutii, mamă.
I-a făcut fursecuri.
S-a dus planul de a-l ține departe de lume...
Ce fel de fată e ?
E efervescentă.
- Îşi face o fixație pentru ea ? - O desenează.
Cum e noul analog ?
Mă întrebam cum să-l fac să pară mai real,
când mi-am dat seama că are un trecut.
Îi pot arăta anumite părți din viaţa ei anterioară.
Un trecut filtrat.
Dă rezultate. Pare umană.
Spencer ! Ce surpriză plăcută !
Am venit să-ți aduc farfuria.
Grozav ! Intră !
Haide !
Ţi-au plăcut fursecurile ?
Da, au fost bune.
- Ce ai acolo ? - Un mic dar pentru tine.
Eu l-am desenat.
Îți place ?
Da. E incredibil !
Ai zis că vrei să faci ceva creativ.
Da, înțeleg.
E grozav !
Mulţuesc !
Nu ştiam că eşti atât de talentat.
Ar trebui să-mi creezi un tatuaj.
Mi-am dorit mereu unul. Aş vrea să fie aici.
Să-l pot ascunde dacă vreau.
Poate o să-mi fac fluturele ăsta, fiindcă am o fire schimbătoare.
Fluturele se schimbă o singură dată.
Da, ai dreptate.
Îmi placi. Eşti ciudat.
Unde-ai fost ?
Ştii unde am fost. La Marissa.
Credeam că m-am făcut înțeleasă. N-ai voie s-o vezi.
Ce vrei să fac ?
Vrei să mă port normal ? Mă port normal, îmi fac prieteni.
- Nu mă vrei aici, nu vrei să ies. - Nu asta e ideea.
Spencer, pentru tine mă ocup de ea!
Vrei s-o vezi ?
Bine.
Mâine. Ţi-o pregătesc.
Mişto casă !
- Locuieşti singur aici ? - Nu. Cu mama.
-E acasă? - Nu, e la serviciu.
- Da ? Cu ce se ocupă ? - E genetician.
- Nu poți intra. E laboratorul ei. - Bine.
- Tipul cu care erai... -Da.
Dă-l naibii ! E mort pentru mine.
Unde e toaleta ? Trebuie să fac pipi.
Acolo.
-Pot? - Sigur.
Deci...
Suntem singuri.
Bei şi tu ?
Da, bine.
Nu vrei să suni pe cineva ?
Nu. Trebuie doar să ajung în oraş. În orice oraş.
Te pot duce cu maşina când vine mama.
- Când vine ? - Peste vreo oră.
Cum ne putem omori timpul câteva ore ?
- Ai muzică ? - Cere ce vrei.
Pune The Babys.
De fiecare dată Când mă gândesc la tine
Ador cântecul ăsta.
Totul e bine
Bunica îl asculta mereu.
...când te-am ținut în brațe
Cred că voia să şi-o tragă cu solistul.
Oamenii spun Că o dragoste ca a noastră
Se va stinge
- Aici e camera ta ? -Da.
Îţi aminteşti că ți-am spus de fiul meu, nu ?
- El m-a găsit. - Cred că e timpul să vă vedeți.
Spencer e foarte timid.
Ai putea vorbi cu el despre lucrurile care-i plac.
- Ce îi place ? - Arta şi muzica.
Vinul şi natura.
Spune-i că-ţi plac aceleaşi lucruri.
- Întreabă-l ce desenează. - Bine.
- Te simți bine ? -Da.
Hai să-l vedem.
Ashley, ți-l prezint pe fiul meu, Spencer.
Bună!
- Ai vrea nişte vin ? - Da, mulțumesc.
Bine.
Vă las să vă cunoaşteți mai bine.
Mama ta mi-a spus că eşti pasionat de artă şi de muzică.
-Da. - ŞI mie îmi place muzica.
Pune cântecul nostru !
De fiecare dată Când mă gândesc la tine
Totul e bine
De fiecare dată Când te-am ținut în brațe
Am crezut că ai înțeles
Oamenii spun Că o dragoste ca a noastră
- Tu ai desenat asta ? -Da.
- E frumos. - Mulţumesc.
Va dăinui mereu
Îmi arăți şi alte desene ?
Poate am greşit neştiind
Cum trebuia să fie dragostea noastră
Dar am ştiut Cum va înflori dragostea noastră
De fiecare dată Când mă gândesc la tine
Totul e bine
Sunt foarte frumoase.
Anotimpurile vin şi se duc
Dar dragostea noastră nu va pieri nicicând
Lasă-mă să te ţin în brațe
Ca să nu plângi
Oamenii spun că idila noastră
Nu va dura
Dar noi ştim Că o dragoste ca a noastră
Nu se va stinge nicicând
De cât timp mă cunoşti ?
Dinainte să fii cine eşti.
Văd că nu scrii. Ce e ?
În fiecare dimineaţă, mă trezesc şi totul pare fals.
Nimic din ceea ce văd şi ating
nu pare real.
E ca şi cum între mine şi restul lumii ar fi o membrană.
Uneori, membrana mă învăluie şi simt că nu pot să respir...
„.Că mă sufocă acest nimic invizibil.
Dar azi am simțit că pot să respir.
Nu m-am mai simțit atât de bine, atât de liber, de...
... de când s-a întâmplat prima dată.
N-am vrut să scriu asta.
Am vrut să-ţi spun.
Îţi sunt recunoscător.
Te-a strâns în brate ?
- Te-a atins ? - N-a făcut asta de ani buni.
Funcţionează.
Această descoperire ar putea duce la un gen nou de terapie.
A durat ani să vi se aprobe clonarea de organe pentru transplant.
Fundamentaliştii vor să te ardă pe rug.
Nimeni nu e pregătit să dezbată legalitatea şi etica clonării umane,
dar efectele sunt...
Care e pasul următor ?
Aşteptăm o vreme.
Vedem cât durează efectele pozitive, apoi o facem din nou, mai bine.
Dacă experiența e satisfăcătoare, le putem rări, iar apoi...
Poate că ar putea să plece.
Ar putea merge la facultate, ar putea avea viaţa lui.
Se întoarce acasă când are nevoie să fie "reparat".
Bună, Spence !
Marissa ! Faci jogging.
Da. Nu-mi place deloc.
- De ce o faci ? - N-am altceva de făcut.
Măcar să mă mențin formă.
- Cum suporți ? - Ce anume ?
Liniştea.
Îmi place. Mă pot gândi.
Eu mă gândesc prea mult. Sunt mereu cu gândurile mele şi...
Analizez prea mult şi... Aşa spunea terapeutul meu.
- Mergi la terapeut ? - Toată lumea merge, nu ?
De ce te duci ? Ce probleme ai ?
Am avut tulburări de alimentație,
o părere proastă despre corpul meu, chestii de-astea.
Aveam impresia că sunt dusă cu capul şi ciudată,
dar apoi am mers la şcoală, unde toți aveau probleme cu drogurile.
Aşa că mi-am zis că nu stau aşa rău.
- Şi n-am mai mers la terapeut. - Nici eu.
- ŞI tu ai tulburări de alimentație ? - Nu, n-am mai mers la terapeut.
Tu ce probleme ai ?
Spence, îmi pare rău...
Nu, mie îmi pare rău.
Nu, e vina mea. N-ar fi trebuit să-mi bag nasul.
De fapt, voiam să te întreb ceva.
Îmi căutam ceva de făcut, cum mă plictisesc.
Va fi o expoziție nouă la galeria din oraş.
Mă gândeam
că, fiind un artist talentat, poate ți-ar plăcea să mergi.
Ştii tu, cu mine.
Gândeşte-te şi spune-mi.
Pa!
Sunt super ! Tu le-ai făcut ?
Da, eu.
- Îmi place arta. Uite ! - Uroboros.
- Poftim ? - Aşa se cheamă.
Serios ? Mişto !
- Nu, nu dansez. - Ba dansezi.
- Nu prea aduci fete aici, nu ? - Tu eşti prima.
Nu cred că am fost în niciun fel prima pentru nimeni.
Uşurel, tigrule. Nu te înfierbânta prea tare.
Nu ! La dracu' !
La dracu' ! Lasă-mă !
O să ai răbdare din nou, nu-i aşa ?
Da.
-Da. - Vreau să simți că e reală.
Să simți că e ceva autentic,
ca să treacă mai mult timp până ai aceste impulsuri din nou.
- Ştiu. -Da?
Ştiu, mamă.
Înțeleg ce facem.
Mulţumesc.
Bună dimineața.
Cum te simți ?
Te simți dezorientată, e firesc. Ai trecut prin multe.
- Unde sunt ? - Ai avut un accident.
Dar te-am pus pe picioare. Eşti ca nouă.
Numele meu e Victoria.
Sunt genetician, dar şi doctor.
Care e numele meu ?
Ashley.
Ashley...
Ţi-e foame ? Ţi-am făcut supă.
- Când mă pot duce acasă ? - Îţi aminteşti unde e casa ta ?
Nu-ţi face griji, îţi vor reveni amintirile,
iar apoi te poți duce acasă.
-Bine ?
E suficient deocamdată.
Odihneşte-te. Vorbim mai târziu.
Bine.
- Victoria !
Mulţumesc.
Cu multă plăcere, Ashley.
Uite !
Mi-ai luat un câine ? Mulţurmesc, mami !
- Te iubesc ! - Şi eu te iubesc, scumpule.
-Cine e ? - Fiul meu, Spencer.
Avea şapte ani atunci. E mare acum.
Se joacă cu primul nostru câine, Max.
Aveţi un câine ? Unde e ?
E aici.
- Max a murit. - Ce s-a întâmplat ?
A avut un accident.
A fost grav rănit,
dar şi-a dorit mult să trăiască.
A luptat din răsputeri o săptămână, apoi a murit.
L-am îngropat aici.
Şi Lucky a murit ?
Toate ființele mor.
Într-o zi voi muri şi eu. Şi tu.
- Ce se întâmplă atunci ? - Nimic.
Într-o zi, inima nu-ţi mai bate,
creierul nu mai primeşte oxigenul de care are nevoie
şi tot ce ai fost va dispărea.
Toate amintirile şi experiențele tale vor muri odată cu tine.
- De ce ? - Aşa stau lucrurile.
Max ştia asta. S-a luptat să supraviețuiască.
Fiecare răsuflare e prețioasă.
Fiecare moarte e o tragedie.
Cu cine eşti ?
Am crezut că eşti mai bine.
De ce nu mi-ai spus ? De ce m-ai mințit ?
Nu voiam să mă urăşti.
- De unde a venit ? - Fusese abandonată pe drum.
- Dă-o naibii de treabă, Spencer ! - Îmi pare rău.
Trebuie s-o facem să dispară.
-Cum? - Nu ştiu.
- Ce ar trebui să facem ? - Lasă-mă să mă gândesc.
- Nu ştie nimeni că e aici ? - Nu.
Bine.
Mă pot duce la laborator.
lau un bidon plin cu piridoxină.
O descompun în materie brută.
Nu va rămâne din ea nimic ce poate fi recunoscut.
M-am gândit eu că-ţi va plăcea.
Poftim.
Eşti foarte drăguț ! Mulțumesc.
Eu ar trebui să-ţi mulțumesc.
E prima expoziție pe care o văd.
- Glumeşti ? - Nu.
Îmi vine greu să cred. Eşti un artist nemaipomenit.
Ai putea avea propria expoziție.
Am văzut tururi virtuale ale muzeelor Luvru şi Guggenheim, dar cam atât.
N-ai fost niciodată la muzeu cu clasa?
Am fost la şcoală doar până în clasa a şasea.
- De ce ? - Mama mi-a dat lecţii acasă apoi.
Ne-am mutat aici. M-a ținut în lesă.
- Toți au zis că e mai bine aşa. -De ce?
Am făcut ceva rău odată, în recreație.
Ne jucam regele muntelui, mai ştii jocul ?
-Da. - Nu prea mă jucam cu ceilalți.
Nu că m-ar fi respins. N-aveam chef.
Citeam sau desenam.
Dar ăsta părea un joc simplu, pe care-l puteam juca şi eu.
Nu necesita efort de echipă, nu depindeai de alții.
Te cățărai până sus şi erai rege.
Voiam să fiu rege.
M-am cățărat până sus.
Atunci am văzut-o pe Tracey Heinz în spatele meu şi...
Ştiam că nu e bine, dar, cine ştie de ce, n-a contat.
Timpul parcă s-a oprit în loc.
Am avut un moment în care să iau propria decizie.
Doar eu dețineam controlul.
Aşa că am împins-o cu putere.
A căzut.
A murit după câteva zile. N-am mai fost lăsat să merg la şcoală.
Erai un copil !
Şi de atunci n-ai mai întâlnit oameni de vârsta ta ?
Mama a spus că aşa e mai bine.
Vino ! Vreau să-ţi arăt ceva.
Surpriză !
Proprietarul e prieten cu ai mei. l-a plăcut enorm tabloul, Spence.
A zis că, dacă mai ai desene, îți organizează o expoziție.
Spencer ! Nu i l-am dat lui. Nu e de vânzare.
- N-aş renunța la el. - Nu ți-am cerut să faci asta !
Nu înțeleg de ce ai făcut asta fără să mă întrebi.
Ca să-ţi fac o surpriză.
Eşti artist. Locul tău e aici.
Am vrut să înțelegi asta.
Sunt mândră de tine.
Spencer ! Nu dormi ?
Spencer !
PE CINE VREI SĂ LOCALIZEZI ?
LOCALIZARE SPENCER
TELEFON LOCALIZAT
Am hotărât ceva. De acum o să ieşi mai mult, cu mine.
O să te oblig.
Ai fost închis în casă prea mult. Trebuie să ai experienţe.
lar eu trebuie să-mi ocup timpul cu ceva.
Mă bucur că-ţi reduc plictiseala.
Termină ! Nu e doar asta. Cred că eşti un tip super.
Nu mi-a zis nimeni asta.
Noapte bună !
- Unde ai fost ? - La o galerie de artă, mamă.
- De câte ori să... - Nu pot avea prieteni ?
Nu, nu poți, nu-i aşa ?
Spencer...
Spencer, sunt singurul om care te-a sprijinit întotdeauna,
care te va sprijini întotdeauna.
Nimeni nu va avea grijă de tine aşa cum am eu.
Chiar vrei să renunți la asta pentru ea ?
E altfel cu ea.
Ashley ?
Ashley !
Ce faci aici ?
N-am putut să dorm. Am visat urât.
Da? Ce ai visat ?
Nu puteam să respir.
Te înecai ?
Nu, nu eram sub apă.
Nu puteam să respir şi erau nişte mâini care...
- Era cineva cu tine ? - Nu-mi amintesc.
Eram într-un alt dormitor şi...
Nu puteam să respir, mă durea tot. Mi-am pierdut cunoştința.
E doar un vis.
- De ce se ascunde fiul tău de noi ? - Spencer ?
E foarte timid.
EI te-a găsit după accident.
El a avut grijă de tine.
Nu-mi amintesc nimic.
Ţi s-a întâmplat ceva.
Erai confuză şi îți era frig.
- Nu-ţi aminteşti nimic ? - Nu.
Când o să fiu mai bine ?
Prin tot ce fac, încerc să te ajut să-ți aminteşti trecutul.
- Trebuie doar să ai răbdare. - Cât timp ?
Nu e o amintire. A fost un vis.
A visat că nu poate respira.
A zis că era în camera lui, acolo unde a strangulat-o,
iar şi iar, şi nu putea respira.
- Zău, Vic... - Dacă i-ai fi văzut ochii...
Îi era atât de frică ! Ştiu că îşi aminteşte o încarnare anterioară.
- Te ataşezi prea tare de analog. - Nu e un analog, e Ashley.
- Îşi aminteşte cine era. -Cum?
Nu ştiu ! Poate e ceva purificator în procesul de reducție.
Poate memoria e codată în ADN-ul ei.
Poate ne pedepseşte Domnul că am ucis un om şi am creat monstrul ăsta.
Nu ştiu cum e posibil. Nu există precedent.
Ştiu doar...
..că e mai mult decât o simplă copie.
- E mai reală pentru tine ? -Da.
Şi nu te deranjează să i-o dai pe Ashley ?
- Aş face orice pentru fiul meu. - Insinuezi că eu n-aş face ?
Nu eşti aici, nu-i aşa ?
Nu pot fi acolo. Ştii asta.
Nu-i nimic. N-a avut prea mare nevoie de tatăl lui.
Ashley, ți-am făcut ceva de mâncare...
Te simți bine ?
Da. Doar că am mai visat ceva.
Nu-ţi face griji. Visele nu-ţi pot face rău.
Odihneşte-te.
Trec mai târziu să văd ce faci, da ?
Bine. Mulțumesc.
E aici ?
E în camera ei.
Putem discuta puţin ? Opreşte muzica.
Bine.
Nu cred că mai vreau să fac asta.
- Ce anume ? - Toată treaba asta.
Ce vrei să spui ?
Vreau să fiu normal, ca toți ceilalți.
Să am o viață normală, să am prieteni, să ies.
Spencer...
- Nu poți. -De ce?
Câţi doctori te-au examinat ?
Detaşarea, cruzimea față de animale, locul de joacă...
N-a început şi nu se va sfârşi pur şi simplu.
De ce nu ?
Nu asta vrei pentru mine ? N-ai încredere să încerc măcar ?
Vrei să fugi cu fata asta ?
- Îmi place de ea. - O vei omori.
Când o să-l cunosc pe Spencer ?
Curând, foarte curând.
EI m-a salvat, nu ? De ce se teme să mă vadă ?
Nu se teme. E doar...
Timid ? Mi-ai spus asta.
L-am văzut cu altă fată.
Nu pare aşa timid.
Aşa zici ?
Cine e ? Cealaltă fată.
Nimeni. Doar o vecină.
Crede-mă, doar despre tine vorbeşte Spencer.
Vei înțelege când îți vei aminti cine eşti.
Ele cel care te-a ajutat.
Atunci ar trebui să ne întâlnim. Vreau să-i mulțumesc.
Ce s-a auzit ?
Nu ştiu.
Cine era?
APEL VIDEO: TAYLOR
Şedinţa e programată de o lună. Dacă nu vii azi, comisia...
Numele meu e scris pe clădire. Mi se oferă puțină îngăduință ?
Comisia s-a adunat şi te aşteaptă. Nu arată bine.
Organele clonate vor revoluţiona piața transplanturilor
şi vor îmbogăți compania Harris Genetics.
Vino să le spui! Vor să te vadă față în față.
Poate ne spui despre ce lucrezi în laboratorul de acasă.
Nu, încă nu.
Vino acum ! Vorbeşte cu comisia.
Îi asigurăm că vei fi prezentă la lansarea produselor.
Vin acum.
Băga-mi-aş picioarele !
- Mi-ai văzut caietul ? - Să nu ieşi. Plec.
- Unde te duci ? - Nu contează. O încui pe Ashley.
-De ce? - N-am încredere să te las cu ea.
Vreau să rămâi aici câteva ore, până rezolv ceva.
RECUNOAŞTERE FACIALĂ
CĂUTATĂ - CONTACTAȚI-NE DACĂ AVEŢI INFORMAȚII
Pentru Dumnezeu, Spencer ! Ce naiba faci cu fata asta ?
Te-am acoperit cum am putut.
Comisia te-a sprijinit şi pe tine, şi proiectul.
Ştiu, îmi pare rău.
TREBUIE SĂ ŞTII CEVA DESPRE FATA DIN CASA TA
Descoperirile pe care le-am făcut...
Neurolingvistică, recunoaşterea obiectelor...
- Sunt revoluționare. - Da. Spune-le lor asta.
TREBUIE SĂ ŞTII CEVA DESPRE FATA DIN CASA TA
Scuză-mă puțin. Termin repede.
- Cei-ai spus ? - Nu i-am spus nimic.
Ţi-am zis că o să ne facă probleme, dar n-ai vrut să mă asculți.
- Ştiu. - Vin acasă.
- Nu-i mai putem lăsa să aştepte. - Îmi pare rău.
- Trebuie să plec. - Faci o mare greşeală !
Ce naiba cauți aici ?
Nu mi-ai răspuns la SMS.
Ştiu că e cineva aici, cu tine.
- Nu ştii nimic. - Ashley.
Aşa o cheamă, nu-i aşa ? E căutată.
Ştii că e căutată ? E periculoasă.
Spencer, ce se întâmplă ?
Ea e?
E ea, nu-i aşa ?
Spencer, am văzut-o. l-am făcut poză.
Opreşte-te !
Aveam de gând să mă schimb. Pentru tine.
Nu trebuia să se termine aşa.
Opreşte-te !
Spencer, opreşte-te !
- Sună la 112! - Sun la 112.
112. Ce urgență aveţi ?
-Nu! - Doamnă, mă auziți ?
- Spencer, opreşte-te, te rog ! - Alo ? Doamnă ?
- Nu trebuie să faci asta ! -Ba da.
Nu, nu!
Te pot ajuta. Te rog! Sunt prietena ta.
Te rog!
Spencer !
MAI UMANĂ APLICAȚII NELIMITATE
-Nu! - Ar fi sunat la poliție.
Ţi-am spus să nu te apropii de ea!
A venit singură.
Am încercat s-o alung, dar...
Dar ce ?
Ştia.
- Ce ştia ? - Ştia totul despre Ashley.
Avea o poză în telefon, cu tine.
CĂUTATĂ DISPĂRUTĂ
112 APELURI RATATE
La naiba !
Trebuie să scăpăm de cadavre. Acum ! Adu-o pe Ashley !
Nu îmi pasă ce ai făcut, draga mea. Vino acasă, te rog.
Toată lumea te caută. Unde eşti ?
Orice ar fi, sună-mă.
Nu e acolo. Nu e în camera ei.
Unde e ?
Unde e ? Trebuie s-o găsim ! Vine imediat poliția !
Îmi asum vina. Le spunem că tu n-ai avut nicio legătură.
Îţi mulţumesc că te gândeşti la mine, dar nu.
Facem asta împreună.
Du cadavrul la rezervor.
Mă duc la laborator şi pornesc compostorul.
Apoi o găsim pe Ashley.
Nu ştie unde &. Nu putea ajunge departe.
- Uşurel! -Ce sunt eu ?
Eşti... o umbră.
- Eşti amintirea cuiva. - Nu. Sunt eu.
Nu, nu eşti.
Te-ai uitat peste fişiere, aşa că ştii.
- Eu te-am făcut. - Nu eşti mama.
Ţi-am oferit o viaţă mai bună decât prima.
- Opreşte-te ! - Cât ai văzut ?
Ai citit că eşti o criminală ?
Dacă fiul meu nu te aducea aici, ai putrezi la închisoare în loc...
În loc să ce ?
De câte ori m-a omorât ?
Îţi aminteşti !
Îmi amintesc mâini şi fața lui şi zâmbetul lui bolnav !
Sunteți nişte monştri !
Stai ! Eşti un miracol, ştii asta ?
Eşti cel mai rar lucru de pe pământ !
Eşti unică !
Habar nu ai cât de specială eşti !
Mamă !
Ashley !
Ashley, opreşte-te !
Ştiai că aşa se va termina, nu ?
Ai făcut tot ce ai putut ca să-l protejezi.
Era corupt de la început. Aş fi vrut să înțelegi, cum am înțeles eu.
Nu te mai gândi la asta. Lasă-l să plece, Victoria.
Aşa cum ai făcut tu ?
M-am săturat. Îmi iau salariul compensator, vând casa.
- N-o să mai auzi de mine. - Nu face asta !
Mi-ai luat un câine ? Mulţurmesc, mami ! Te iubesc !
Şi eu te iubesc, scumpule.
Traducerea: Dora Şereş